3.10.1870 Karl Fogelholm–LM
Ruotsinkielinen teksti
UborgUleåborg den 3 Oktob.Oktober 70.
Broder Leo! Härjemte tillsänder jag dig enligt öfverenskommelse Salzmanska reversen kompletterad. War god och af de 2 000 MsMark silver Du förmedelst densamma får lyfta tillgodgör Dig sista låneårets ränta å min skuld till Dig (120 MsMark silver) samt 1 400 Ms’sMark silvers afbetalning å kapitalet. Af återstoden 480 MsMark silver borde Du ännu erhålla 300 + 10, som Du laggt ut för mig wid inbetalningen af ett mitt Universitets lån och som jag förget att honorera Dig i somras, men Du får ej mer än 250 samt 2 åttingar lax à (lefvererade fritt ombord å Ångbåten) 30 MsMark silver, af hvilka den ena beställd af Dig sjelf, den andra af Atte Törngren, som torde tillgodogöra dess pris. Af det som sedermera återstår af Salzmanska medlen eller 230 MsMark silver wille Du vara god och tillgodose Jätten med 70.|2| Jag blef honom visserligen skyldig 100 MsMark silver, men i stället för 30 får äfven han en af honom beställd laxåtting, den 3dje som jag tar mig friheten addressera till Dig under förhoppning att Du öfverantvardar den Jätten. Sedan Du ännu tillgodogjort Dig sjelf och Jätten 3 månaders ränta å de mig försträckta 400 Mark wille Du wara god och sända den lilla resten mig tillhanda till Torneå.
Efter att nu hafva undanstökat affärerna, kan jag ej annat än af fullaste hjerta tacka Dig för all mig åter i somras visad wänskap och wälwilja. Måtte Gud derför belöna Dig och Eder alla, mina kära Vänner!
Ej utan förtjusning kan jag tänka på Ditt sednaste stora beslut i afseende å valet af vistelse ort och verksamhet. Må alla, som till något duga, stanna|3| qvar uti vårt stackars fädernesland och hindra det bli en fullständig parodie på allt hvad ”Manhem” heter. Wi behöfva i främsta rummet duktiga odalmän, som slutligen förmå lära bureaukratien känna att den dock äro endast landets tjenare och ingens herre.
Först i går ankommo vi hit efter en i alla lycklig resa och fullastade med angenäma minnen från vår sommarsejour. Här emottagas vi af den bedröfliga underrättelsen om Strassbourgs fall och de fördömda preussarnes åtbörande emot sina fångar. Nåh, den vår Herre icke förgörer, gör Han galen.
Efter ungefär en veckas dröjsmål här i mitt föräldrahem ämna wi anträda vår nordpolsexpedition till vårt lilla Torneå. Nog tänker jag det åter|4| skall kännas ganstillagt av utgivarenka trefligt att befinna sig vid den egna härden och med förnyadt mod och förstärkta krafter vidtaga stäfningen af sitt menskovenliga kall. Måtte blott de goda föresatser som denna resa kommit att uppsjudasvårtytt uti mitt inre ej alltför hastigt förtvina och förglömmas och ödet någongång åter förunna oss lyckan att i skötet af vänner och slägtingar glömma dagarnes små bestyr och omsorger.
Många vänliga helsningar från min Gumma och mina Föräldrar och tyskansvårtytt till Dig och de Dina genom din vän
K Fm
P. S.Post Scriptum d. 4/X. Ångbåten Suomi, med hvilken laxen skulle afgå, har ännu ej anländt, hvarföre jag nödgas uppskjuta kommissementernessvårtytt afsändning till nästa post.
Alkuperäinen (transkriptio)
UborgUleåborg den 3 Oktob.Oktober 70.
Broder Leo! Härjemte tillsänder jag
dig enligt öfverenskommelse Salzman-
ska reversen kompletterad. War god
och af de 2 000 MsMark silver Du förmedelst den-
samma får lyfta tillgodgör Dig
sista låneårets ränta å min skuld
till Dig (120 MsMark silver) samt 1 400 Ms’sMark silvers af-
betalning å kapitalet. Af återstoden
480 MsMark silver borde Du ännu erhålla 300
+ 10, som Du laggt ut för mig wid
inbetalningen af ett mitt Universitets lån
och som jag förget att honorera Dig
i somras, men Du får ej mer än
250 samt 2 åttingar lax à (lefvere-
rade fritt ombord å Ångbåten) 30 MsMark silver,
af hvilka den ena beställd af Dig
sjelf, den andra af Atte Törngren, som
torde tillgodogöra dess pris. Af det
som sedermera återstår af Salzmanska
medlen eller 230 MsMark silver wille Du vara
god och tillgodose Jätten med 70.
|2|
Jag blef honom visserligen skyldig
100 MsMark silver, men i stället för 30 får äfven
han en af honom beställd laxåtting,
den 3dje som jag tar mig friheten
addressera till Dig under förhoppning
att Du öfverantvardar den Jätten.
Sedan Du ännu tillgodogjort Dig sjelf
och Jätten 3 månaders ränta å de mig
försträckta 400 Mark wille Du wara god
och sända den lilla resten mig till-
handa till Torneå.
Efter att nu hafva undanstökat
affärerna, kan jag ej annat än af
fullaste hjerta tacka Dig för all mig
åter i somras visad wänskap och
wälwilja. Måtte Gud derför belöna
Dig och Eder alla, mina kära Vän-
ner!
Ej utan förtjusning kan jag
tänka på Ditt sednaste stora be-
slut i afseende å valet af vi-
stelse ort och verksamhet. Må al-
la, som till något duga, stanna
|3|
qvar uti vårt stackars fädernesland
och hindra det bli en fullständig
parodie på allt hvad ”Manhem”
heter. Wi behöfva i främsta rummet
duktiga odalmän, som slutligen för-
må lära bureaukratien känna att
den dock äro endast landets tje-
nare och ingens herre.
Först i går ankommo vi hit
efter en i alla lycklig resa och
fullastade med angenäma minnen
från vår sommarsejour. Här e-
mottagas vi af den bedröfliga
underrättelsen om Strassbourgs fall
och de fördömda preussarnes åtbö-
rande emot sina fångar. Nåh,
den vår Herre icke förgörer, gör
Han galen.
Efter ungefär en veckas dröjs-
mål här i mitt föräldrahem äm-
na wi anträda vår nordpols-
expedition till vårt lilla Tor-
neå. Nog tänker jag det åter
|4|
skall kännas g[...]oläsligtka trefligt att
befinna sig vid den egna här-
den och med förnyadt mod och
förstärkta krafter vidtaga stäfningen
af sitt menskovenliga kall. Måtte
blott de goda föresatser som denna
resa kommit att uppsjudasvårtytt uti
mitt inre ej alltför hastigt förtvina och
förglömmas och ödet någongång
åter förunna oss lyckan att i
skötet af vänner och slägtingar
glömma dagarnes små bestyr och
omsorger.
Många vänliga helsningar från
min Gumma och mina Föräldrar
och tyskansvårtytt till Dig och de Dina
genom din vän
K Fm
P. S.Post Scriptum d. 4/X. Ångbåten Suomi, med hvilken laxen
skulle afgå, har ännu ej anländt, hvarföre jag
nödgas uppskjuta kommissementernessvårtytt afsändning till
nästa post.
Oulu 3. lokakuuta 70
Veli Leo!
Lähetän tässä sopimuksen mukaan Salzmanin velkakirjan täydennettynä. Ole hyvä ja ota näistä 2 000 Markasta, jotka tämän nojalla saat nostaa, itsellesi viimeisen lainavuoden korko velastani Sinulle (120 Mk) sekä 1 400 Markan osamaksu pääomasta. Lopuista 480 Markasta Sinun pitäisi vielä saada 300 + 10, jotka annoit minulle maksettaessa yhtä Yliopiston lainoistasi ja jonka unohdin hyvittää Sinulle viime kesänä, muttet saa enempää kuin 250 sekä 2 ottinkia lohta (Höyrylaivalla toimitettuna) 30 Markan arvosta, ja toisen niistä olet tilannut Sinä itse ja toisen Atte Törngren, joka hyvittänee Sinulle sen hinnan. Siitä, mitä Salzmanin varoista jää vielä jäljelle eli 230 Markasta, voisitko olla hyvä ja antaa Jättiläiselle 70 markkaa. Jäin hänelle kylläkin velkaa 100 Markkaa, mutta 30n sijaan hänkin saa tilaamansa lohiottingin, 3nnen josta otan vapauden lähettää sen Sinulle siinä toivossa, että välität sen Jättiläiselle. Kun olet vielä ottanut itsellesi ja Jättiläiselle 3 kuukauden koron minulle lainaamastanne 400 Markasta, olisitko hyvä ja lähettäisit vähäisen loppusumman minulle Tornioon.
Saatuani nyt raha-asiat hoidetuksi en voi kuin koko sydämestäni kiittää Sinua kaikesta minulle viime kesänä osoittamastasi ystävällisyydestä ja hyväntahtoisuudesta. Jumala palkitkoon siitä Sinut ja Teidät kaikki, rakkaat Ystäväni!
En voi olla tuntematta ihailua ajatellessani viimeisintä suurta päätöstäsi oleskelu- ja toimintapaikkasi valinnassa. Kunpa kaikki, joista on mihinkään, jäisivät poloiseen isänmaahamme ja estäisivät sitä muuttumasta täydelliseksi parodiaksi kaikesta mitä ”Manhemiksi” kutsutaan. Tarvitsemme ennen kaikkea kelpo talonpoikia, jotka viimein opettavat virkakoneistolle, että se on vain maan palvelija eikä kenenkään herra.
Vasta eilen saavuimme tänne kaikkiaan onnistuneen matkan jälkeen täynnä miellyttäviä muistoja kesäisestä vierailustamme. Täällä meitä odotti murheellinen uutinen Strasbourgin kukistumisesta ja kirottujen preussilaisten tavasta kohdella vankejaan. No, sen jota Herramme ei tuhoa, Hän tekee hulluksi.
Viivyttyämme noin viikon täällä vanhempieni kotona aiomme lähteä naparetkellemme kohti pikkuista Torniotamme. On minusta kyllä taas mukava olla kotilieden äärellä ja uudella tarmolla sekä vahvemmin voimin ryhtyä harjoittamaan ihmisystävällistä kutsumustaan. Kunpa vain kaikki hyvät aikomukset, jotka tämä matka on saanut viriämään sisimmässäni, eivät liian varhain kuihtuisi ja unohtuisi pois, ja kohtalo soisi taas joskus meille onnen ystävien ja sukulaisten helmassa unohtaa jokapäiväiset pienet askareet ja murheet.
Paljon ystävällisiä terveisiä Eukoltani ja Vanhemmiltani ja saksalaiselta Sinulle ja kotiväellesi
ystäväsi
K Fm
P. S. 4/X. Höyrylaiva Suomi, jolla lohen oli määrä lähteä, ei ole vielä saapunut, ja siksi joudun lykkäämään välitettävien tavaroiden lähettämistä seuraavaan postiin.