14.12.1864 Adu Mechelin–LM
Ruotsinkielinen teksti
Tavastehus den 14 december 1864
Min käre bror Leo!
I dessa sorgliga tider har jag ofta tänkt: varför skall jag vara i världen, då jag bara är en börda för andra och orsakar sorg?! – När jag fick den sorgliga nyheten om Mammas benbrott, var jag fast besluten att skaffa mig ett bra betyg för att bereda Mamma lite glädje. Jag började läsa riktigt ivrigt och det gick tämligen bra. Det blev tentamina i franska, finska, och ryska och alla gick helt bra, men plötsligt sa Lindström: ”i morgon anställer jag repetition i Logiken”. Då gällde det att läsa 40 sidor om logik som vi redan i oktober hade slutat med! Därför blev resultatet att jag fick höra: Mechelins kunskaper i logik är ”svaga”. – Inte nog med det. – De två följande dagarna hade vi tentamina i psykologi och kyrkohistoria. – Nu tappade jag modet helt och hållet; fastän jag satt vid boken fem timmar varje kväll blev resultatet detsamma som för logik: jag var ”svag” i det. Men vad fanns det nu att göra. – För att gå till Lindström för att tentera om var tiden för knapp, eftersom ett par dagar därpå hade vi en tentamen i historia. Nu stod mig min vanliga otur i vägen. På kvällen läste jag häftena i historia och jag lät väcka mig kl. 5; just denna morgon måste det hända att jag efter en längre tid fick huvudvärk (!!) igen. Jag kunde alltså inte studera. Förra söndagen ville jag gå till Eurén för att tentera på nytt, men då var han sjuk. – Så blev det alltså med mitt beslut och jag måste hålla till godo med ett dåligt betyg.
Dessa delar kommer jag att läsa om nästa termin och de kommer därför inte att hindra mig från att fortsätta i andra klassen, och Ni, mina kära därhemma, skall inte vara ledsna över att det har gått så dåligt! – Beträffande bostaden bestämde Robert och jag att jag inte flyttar bort från Fieandt. Adjö! Skriv snart till er dystre bror
Adu.
Härmed följer en nytryckt katalog.
Alkuperäinen (transkriptio)
Tavastehus den 14 Dec 64.
Mein lieber Bruder Leo!
In diesen traurigen Zeiten, habe ich oft
gedacht: Warum soll ich in der Welt sein,
da ich nuhr Andern zur Last und Sorge
bin?! – Als ich die traurige Nachricht
von Mamas Beinbruch erhielt, beschloss
ich so fest, mirtillagt ein guthes Zeugniss zu ver-
schaffen, um damit Mama eine kleine
Freude zu verschaffen und fing richtig
an mit grossem Eifer zu lesen, und es
ging ziemlich guth. Wier bekahmen Ten-
|2|
tamen im Französischen, Finnischen, und
Russischen, und das alles ging gantz guth,
aber Plötzlich sagte Lindström: ”i morgon an-
ställer jag repetition i Logiken”. Da
galt es an einem Abend 40 Seiten Logik, zu
lesen, wohmit wier schohn im Oktober
aufgehört hatten! Daher war die Folge dass
ich höhren kriegte: Mechelins kunskaper
i Logik äro ”svaga”. – Nicht genuch
damit – Die beiden volgenden Tage hatten
wier Tent. in Psychologie und Kirchen-
geschichte, – Nun verlohr ich gantz und
gahr den Muth; obgleich ich die A-
bende 5 Stunden beim Buche sass,
wurde das Resultat dasselbe wie
mit der Logik: ich war ”svaga” darin.
Aber was war nun zu tuhn. – Zu Lind-
ström zu gehen und um zu tentieren
|3|
dazu war mir die Zeit zu knapp,
den par Tage nachdehm hatten wier
Tent. in der Geschichte. Nun war
meine gewöhnliche Otur mir im Weg.
Abends lass ich die Hefte der Geschichte
und liess mich um 5 Uhr wecken;
ichstruket nun musste es gerade den Morgen
geschehen dass ich nach längerem
Aufenthalt wieder Kopfschmerzen
hatte(!!) ich konnte also nicht lesen.
Letzten Sonntag wollte ich zu Eurén
gehen um von neuem zu tentieren,
aber dann war er krank. –
So ging es also mit meinem Beschluss
und ich muss zu guth halten mit
einem schlechten Zeugniss.
Diese Partes werde ich im nächsten
Termin umlesen, und sie werden
|4|
mich darum nicht hindern in die
2te Classe zu kommen, aberstruket undtillagt ihr
Lieben da zuhause sollt nicht traurig
sein dass es so schlecht gegangen! –
Was das Qvartier betrifft, so beschloss
ich mit Robert, nicht, von Fieandt
wech zu ziehen. Adjö! schreibt
bald an euren betrübten Bruder
Adu.
Hier folgt ein neugedruckter Katalog.
Hämeenlinna 14. joulukuuta 1864
Rakas Leo-veljeni!
Olen näinä murheellisina aikoina usein ajatellut, miksi minun pitää olla tässä maailmassa, kun olen muille vain taakaksi ja murheeksi?! Kun sain sen surullisen tiedon äidin luunmurtumasta, päätin lujasti saada hyvän todistuksen, jotta toisin siten äidille hiukan iloa, ja aloin heti lukea suurella innolla, ja se menikin melko hyvin. Meillä oli kuulusteluja ranskasta, suomesta ja venäjästä, ja ne kaikki menivät ihan hyvin, mutta yhtäkkiä Lindström sanoi: ”Pidän huomenna kertauksen logiikasta.” Se tarkoitti, että piti lukea yhdessä illassa 40 sivua logiikkaa, jonka olimme lopettaneet jo lokakuussa! Siitä seurauksena sain kuulla: Mechelinillä on ”heikot” tiedot logiikassa. Eikä siinä kyllin – meillä oli kumpanakin seuraavana päivänä psykologian ja kirkkohistorian kuulustelu. Silloin menetin aivan täysin rohkeuteni. Vaikka istuin kaiket illat viisikin tuntia kirjan ääressä, lopputulos oli sama kuin logiikassakin: olin siinä ”heikko”. Mitä siis nyt tehdä. Lindströmin puheille menoon ja kuulustelun uusimiseen minulla oli liian niukasti aikaa, sillä meillä oli pari päivää myöhemmin historian kuulustelu. Nyt oli mukana minun tyypillistä huonoa onneani. Luin iltaisin historianvihkoja ja heräsin kello viideltä; nyt piti juuri sinä aamuna käydä niin, että sain pidemmän ajan jälkeen taas päänsäryn, joten en kyennyt lukemaan. Viime sunnuntaina halusin mennä Eurénin luo uusiakseni kuulustelun, mutta silloin hän oli sairaana.
Niin sen minun päätökseni kanssa siis kävi, ja minun on tyytyminen huonoon todistukseen. Aion ensi lukukaudella lukea nämä osiot uudelleen, eivätkä ne siten estä minua pääsemästä toiselle luokalle, eikä teidän rakkaiden siellä kotona tarvitse olla surullisia, että se meni niin kehnosti! Mitä kortteeriin tulee, niin päätin Robertin kanssa etten muuta pois Fieandtilta. Näkemiin! Kirjoittakaa pian murheelliselle veljellenne.
Adu
Uusintapainos katalogista tulee tässä mukana.